Pirmi žingsniai į darželį: didžiausios klaidos ir iššūkiai šeimoms
![](https://rimibaltic-web-res.cloudinary.com/image/upload/c_fill,f_auto,h_483,q_auto,w_852/v1/web-cms/7fad11a6f1e735cc8eb71d260d704637830d2970.jpg)
Tie, kurie skaito ir domisi mūsų kasdienybe tinklaraštyje „Svečiuose pas Godą“, turėjo pastebėti, kad dvimetis Kajus darželį pradėjo lankyti vasaros viduryje. Dabar jau eina antras mėnuo, kaip jis kulniuoja pas vaikus, o aš, būdama išdidi darželinuko ir būsimos trečiokės mama, galiu dalintis patarimais ?
Juokauju – nesijaučiu išdidi, bet tas jausmas, kai palieki vaiką darželyje, o auklėtoja netrukus atsiunčia žinutę, kad Kajus šypsosi ir šoka su vaikais, nuoširdžiai džiugina.
SU PIRMUOJU – VISKAS KITAIP
Kai pradėjau vesti pirmagimę Godą į darželį prieš daugiau nei penkerius metus, nežinojau daugybės dalykų, todėl vedžiau taip, kaip sakė širdis. Dariau taip, kaip man pačiai atrodė geriausia, todėl visos pamokos ir klaidos sugulė ant mano pečių. Tada net nesusimąsčiau, kad su auklėtoja reikia bendradarbiauti, o geriausia, ką vaikui galiu pasiūlyti po darželio, yra ne išvyka į mėgstamą žaislų parduotuvę, o rami namų aplinka.
Štai prieš Kajaus darželį prisiminiau įvairius niuansus, daug bendravau su auklėtoja ir dėliojausi planą, kaip viskas eisis.
Žinoma, planai, susiję su vaikais, griūva vos tik vaikams panorėjus – žiūrėk, lyg jau geresnė nuotaika darželyje, bet sloga viską sugriauna ir kelioms savaitėms lieki namie. Buvo ir mums taip, o svarbiausia, kad dar bus daugybę kartų, tačiau svarbiausia, mamos, žiūrėkite į viską ramiai!
Slogų, virusų ir ligų mes neišvengsime net pirkdami vaikams brangiausius vitaminus bei tikėdamos jų galia, todėl vienintelis dalykas, ką galime padaryti, tai pakeisti požiūrį į susidariusią situaciją.
Tad jeigu jūsų šeimoje artėja tas magiškas periodas, kai vesite savo sūnų arba dukrą į darželį, kviečiu įsiklausyti į mano patirtį ir pasinaudoti tais patarimais, kurie jums atrodys tinkamiausi arba labiausiai jums reikalingi.
JOKIŲ NAUJŲ DAIKTŲ
Kai Goda prieš daugiau nei penkerius metus žengė į darželį, norėjau, kad ji jame sužibėtų – nauji drabužėliai, nauja kuprinė, o kur dar naujutėliai šviečiantys vidaus batukai būti grupėje. Mano planas buvo toks: „Godute, pažiūrėk, kokie nauji daiktai, kokie visi gražūs ir kaip tau gerai su jais seksis darželyje.“ Mama – pasvajok! Mažiausiai, ko tam vaikui reikia naujoje aplinkoje, tai kokie nors nauji nematyti ir dar gal net nepatogūs batai!
Dabar mane ima juokas, nes tai buvo viena didžiausių klaidų, kurių šiukštu nereikėtų kartoti.
Taigi, jeigu planuojate vesti vaiką į darželį, jau iš anksto pasirūpinkite reikalingais daiktais ir pripratinkite vaiką prie jų jo saugioje aplinkoje. Jei tai bus nauja gertuvė, tai leiskite ją naudoti namuose, lauke, kelionėse, mašinoje.
Jei planuojate vaikui įdėti naują miegoti skirtą pižamą, tai tegu bent kelis kartus namuose jis ją būna apsivilkęs, kad žinotų, jog ji siejasi su ramybe, miegu ir saugumu.
Taip pat labai svarbu avalynė. Apie tai, kokią rinktis geriausią, kad neprakaituotų kojytė ir kulnas būtų uždaras, jums papasakos auklėtojos, tačiau kad ir kokius batukus išrinksite, svarbiausia, leiskite vaikui juos avėti iki darželio. Tegu vaikas susipažįsta su jais, išmoksta apsiauti, „praavi“, kad nebūtų kieti, nepatogūs ar pan.
Mūsų atveju buvo taip – Kajus turėjo naminius batukus, kuriuos avėdavo, kai išbėgdavo į namų kiemą pažaisti, todėl jie jam buvo labai savi ir mieli.
Prieš darželį juos išploviau, atnaujinau ir nunešiau persiauti. Ir žinote, jis nesiskiria su jais darželyje! Auklėtoja sakė, kad kartais nusiauna, o tada pats nusineša juos į spintelę. Taip yra todėl, kad jis žino, jog tai yra jo daiktas ir jis jam siejasi su namais ir saugumu.
Tas pats ir su miego drabužėliais. Pirmus kartus auklėtoja leido miegoti Kajui tiesiog su apatiniais marškinėliais, kad nereikėtų kelti papildomo streso ir persirenginėti.
Jei darželio vidaus taisyklės leidžia, mielas žaisliukas jūsų vaikui taps tikra palaima. Vis tik tas žaisliukas turi būti natūraliai ir organiškai atkeliavęs į jūsų vaiko pasaulį.
Neseniai Kajui nupirkau mielą elniuką su mintimi, kad galėtų nešiotis į darželį. Taip taip, guli tas elniukas namie niekam nereikalingas, nes Kajus į darželį nešasi Kūlverstuką, kuriam metų – daugiau negu jam ir Godai kartu sudėjus ? Nė kiek neprieštarauju – jeigu Kajui tai bent per plaukelį palengvina buvimą atskirai nuo mūsų darželyje, tegu būna su kuo tik nori ?
PIRMASIS ATSISVEIKINIMAS
Prieš pradėdami eiti į darželį, su Kajum daug kalbėjomės, kad ten jo lauks vaikai, tačiau jam buvo nė motais, nes jis buvo tiesiog įsitikinęs, kad ten būsiu ir aš.
Tad kaip palengvinti išsiskyrimą?
Mums labai tiko auklėtojos patarimas, kuriuo dabar drąsiai dalinuosi ir su jumis.
Dieną arba kelias dienas prieš darželį aktyviai vaikui kalbėkite, ką su juo kitą dieną veiksite. Pavyzdžiui, pasakykite, kad mes namie kartu kepsime pyragą. Vardinkite, ko jam reikės – miltų, uogų, cukraus (pastarąjį ingredientą vaikai užfiksuoja labiausiai).
Ryte, kai eisite į darželį, toliau kalbėkite apie pyragą, o kai ateisite į grupę, pasakykite, kad pyragui neturite cukraus, todėl turite jo nupirkti, kol vaikas pabus darželyje. Šį planą turi žinoti ir auklėtoja, kuri paraleliai vaikui, esant grupėje, vis primintų, kad mama perka cukrų, miltus ar kiaušinius.
Po darželio, žinoma, pažadus ištesėkite ir darykite tai, ką buvote sutarę.
PASITIKĖJIMAS – SVARBIAUSIA
Kad ir kaip jums baisu išsiskirti su vaiku, jokiu būdu neparodykite savo jaudulio ir baimės. Jeigu jūs, atiduodama vaiką auklėtojai, ašarosite, tai vaikas, net ir pats mažiausias, supras, kad kažkas negerai, jo smegenyse užsidegs pavojaus lemputė.
Jūsų užduotis – pasitikėti auklėtoja ir personalu, kuris dirba su jūsų ir kitais vaikais.
Likus dienai iki darželio auklėtojai pasakiau, kad esu verksnė, kad galiu apsiverkti vien nuo suvokimo, kad MANO VAIKAS ATSISKIRIA nuo manęs, o ji, puikiai mane supratusi, bendradarbiavo su manimi. Kai tik atėjome į grupę, aš ramiai pasakiau Kajui, kad einu į parduotuvę, o su juo pabus auklėtoja, o ji ramiai ir šiltai priglaudė Kajų ant rankų ir atsisveikino.
Išbėgau tekina ir lauke išverkiau gerą posmelį už per greitai augančius vaikus ir per greitai lekiantį gyvenimą, ir pan. ?
Mamos, tik šiukštu nestovėkite už durų ir neklausykite, kaip jūsų vaikas klykia. O jis tikrai verks! Verks, nes jam liūdna, nes jam baisu, nesaugu, bet adaptacija tokia ir yra – pilna iššūkių, siaubo ir nerimo, tačiau jeigu jūs pradėsite nuo savęs, pasitikėsite savimi ir auklėtoja, vaikas greitai pajus, kad yra apsuptas ramių ir gero linkinčių žmonių.
O ČIA DIDŽIAUSIAS KLAIDŲ SĄRAŠAS, KURIO VERČIAU NEKARTOTI:
- Nerodykite ašarų, nes vaikas ims galvoti, kad vyksta kažkas negero.
- Nekalbėkite apie darželį blogai. Net jeigu jums vaiko grupės patalpos atrodo netvarkingos, o auklėtoja per jauna arba per sena (hiperbolizuoju), nekalbėkite apie tai vaikui, nes jie lyg maži kempiniukai į save sugeria net ir tai, apie ką nepagalvotumėte.
- Negąsdinkite darželiu. Blogiausia, ką galima pasakyti vaikui, tai kad jeigu jis neklausys, tai turės eiti į darželį. Darželis yra smagu, linksma ir malonu!
- Neieškokite papildomų pramogų. Dažnai atrodo, kad po darželio reikią vaiką nudžiuginti ir, pavyzdžiui, nusivesti į kavinę arba žaislų parduotuvę. Bet ar pagalvojote, kiek tokiose vietose yra stimuliatorių, šviesų, garsų, triukšmo? Labiausiai jūsų vaikui po darželio reikia jūsų meilės, saugaus glėbio ir ramių namų, o ne papildomų fejerverkų. Geriausia, ką galite padaryti, tai kartu pažaisti, iškepti žadėtą pyragą arba palepinti kažkuo, ko vaikas seniai norėjo, tikėjosi arba laukė.
- Nekelkite per didelių lūkesčių. Ir tik negalvokite, kad jeigu jau vieną dieną nuėjo vaikas be ašarų, tai kitą dieną bus dar geriau. Nieko panašaus – atkritimo etapų bus daug, kartais net šešiamečiai nenori eiti į darželį, o suaugę į darbą, tačiau net ir blogiausios dienos liks praeityje.
O dabar atsipalaiduokite, giliai įkvėpkite, apkabinkite ? savo būsimą darželinuką ir pasakykite sau, kad VISKAS BUS GERAI, nes tikrai taip ir bus!